EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Sønn av Zevs og Leto.
Store Apollo, hør oss.
Hjelp oss å gi mat til folket i Troja.
Velsigne vår sak.
Hjelp oss å gi mat til folket i Troja.
Velsigne vår sak.
Hjelp oss å gi mat til folket i Troja.
Velsigne vår sak.
Hjelp oss å mate folket i Troja.
Velsigne vår sak.
Hjelp oss å mate folket i Troja.
Han er trygg.
Bror...
Vi har brutt gjennom.
De forbereder forsyninger.
De forbereder forsyninger!
Forsyninger!
Er du sikker på at du ikke sender for mye?
Folket i min datters by sulter, Lykaon.
Det er ikke noe slik som for mye.
Bror. Hørte du det?
Ved Apollo...
Far!
Ta byen.
Myrmidonere!
Gi beskjed til datteren min. Be dem stenge tunnelene.
- Dra til Troja. - Briseis!
Krigsbyttet
I morgen, på denne tiden,
vil byen være helt forandret.
Vi er fortsatt i krig.
Men vi sloss.
Forsyningslinjen skaper håp.
Det beviser for folket vårt at uansett hva grekerne gjør,
vil ikke Troja bli beseiret.
Og det var du som fikk det til å skje.
Det føles bra å gjøre noe for en gang skyld.
Brødet, ja, her.
- Jeg mente vi fortjente det. - Frue.
Det er en stund siden vi hadde grunn til å feire.
Det føles feil å ha så mye.
Snart får vi mer.
Hent hjelp!
Du har ikke feber, frue.
Nei...
Hektor. Aleksander...
- Hvor har du vært? - Jeg kan forklare.
Dere risikerte livet for å redde byen.
I dag spiser og drikker vi i deres ære.
Hør, hør.
Sir...
Jeg kom gjennom tunnelene...
- ...fra Kilikia. - Hva skjedde?
Grekerne.
Et overraskelsesangrep. De satte fyr på åkrene.
Ødela forsyningene.
Hele byen brant.
Kom far seg ut?
Se på dette!
Første gang jeg har sett deg ta tyvegods.
- La meg se henne. - Hun er ikke et trofe.
Bra gjort, Akilles.
Vi er heldige som har deg på vår side.
Du er ikke henne.
Hun er prestens datter.
Hun er min.
- Men, sir... - Jeg sa at hun er min!
Grekerne kom aldri til tunnelinngangen.
Det er mulig at de ikke visste om forsyningene.
Det spiller ingen rolle.
VI kan ikke tillate å ha en åpen vei inn til byen.
Vi må stenge tunnelene.
De er vår eneste vei ut, far.
Vil du at det som skjedde med Kilikia skal skje med oss òg?
Fyll dem! Nå!
Hvis Kilikia ble angrepet fordi de hjelp oss
er de menneskene døde på grunn av oss.
Eetion valgte å hjelpe oss.
Det var en avgjørelse han tok frivillig, med kunnskap om farene.
- Nei - Ikke la dette knuse deg, sønn.
Er dette en straff?
Ikke.
Vi sulter uten Kilikia.
Byer går tapt i krig.
Å stille spørsmål ved et hvert nederlag vil gjøre deg gal.
Gudene er med oss.
Min far vet det.
Det er vi som har skylden.
Dette er ikke deres feil.
Jeg hjalp med å grave tunnelene.
Jeg brøt alliansen.
Hvem andre har skylden?
Paris...
Han sa det var Akilles.
Hva?
Budbringeren.
Han sa at Akilles ledet angrepet.
Og drepte Eetion. Jeg sverger på gudene!
Hvis jeg møter ham i kamp, skal jeg rive ham i filler.
Såret vil bli infisert.
Du burde bruke salven.
Beklager for at du mistet hjemmet.
Krig er krig. Byer går tapt.
Jeg tok deg ikke med hit fordi jeg ønsket er slave.
Jeg tok deg med fordi jeg synes du fortjente å leve.
Nekter du fortsatt å bruke denne?
Jeg vet du ikke stoler på oss ennå.
Men mannen bak meg valgte deg.
Det gjør deg tryggere enn alle på denne leiren.
Ser du?
Alt som kreves er litt...
Slipp meg fri, ellers dreper jeg ham.
Jeg sparte deg én gang.
Jeg liker ikke å gjenta meg selv.
Ditt valg.
Ikke vær redd for meg.
Jeg har nok menn til det.
Andromakhe.
- Fortsett. - Stopp!
Hva er det du gjør?
Jeg må se min fars lik.
Tror du at du kommer dit i live?
Jeg er en kvinne i sorg. De hadde sluppet meg inn.
Så la meg bli med deg.
Men du må gi meg tid til å planlegge en trygg rute.
Det må skje nå.
Du svetter.
Jeg har det fint.
- Er du syk? - Nei.
Jeg...
Dra. Nå!
Hvorfor sa du ingenting?
Du hadde aldri latt meg dra.
Min kjære.
Vi skal si til våre barn at deres bestefar var god,
og sterk, og hadde elsket dem dypt.
Men nå er det opp til oss å leve.
For hans barnebarn.
Så ingenting jeg tilbyr deg er tilfredsstillende.
Jeg hadde ikke noe valg.
Gudene ga meg ikke noe valg.
Vi burde skåle.
Dette var hennes favoritt.
Jeg lot henne ikke drikke mer enn en kalk,
men hun adlød aldri.
Hun visste det.
Hun visste at jeg måtte gjøre det.
Hun tilga sin far for å ha gjort det som måtte gjøres.
For tilgivelse?
Du fortjener ikke tilgivelse.
Og jeg takker gudene for at du ikke er min far.
Hvor er dine guder nå?
Nei!
Vær så snill! Nei!
Apollo ser alt.
Han vil straffe deg.
Afrodite.
Si hva jeg skal gjøre.
Kan jeg be deg om noe?
Selvfølgelig.
Hva hadde du gjort
om du ble fortalt at en venn var farlig?
Roten til grufulle ting.
Og denne personen...
Virker de voldelige? Onde?
Nei. Du hadde bare sett dem prøve å gjøre det rette.
Jeg hadde tenkt at jeg ble ledet til å tvile på noen som ikke fortjente det.
Denne krigen vil teste oss, Hektor.
Årene vil gå, forsyningene vil bli mindre,
og våre menn vil dø.
Byen må være sterk.
Hvis vi mister troen på hverandre,
vil Troja falle.
Det er fint å være konge, eller hva?
Det er myrmidonerne som kjemper.
Men hvem får ligge med tyvegodset?
Hei.
Menn!
Hva skjer?
Det er den eneste måten jeg vet om.
Vi har bare krigshester igjen. Vi kan ikke miste dem.
Da gir jeg mine egne.
En liten pris for en manns sjel.
Hvis det var deg... hadde jeg gjort hva som helst.
Hva er det som skjer?
Andromakhe mener at ingen har utført hennes fars begravelsesriter.
Broren din vil holde seremonien her,
for å gi Eetion en trygg reise til Elysion.
- Men liket til Eetion... - Vi får ikke tak i det.
Vi må ofre et hellig kar som en erstatning.
- Et kar? - En hest.
Er du sikker på dette?
Man ofrer for folket man elsker.
Selv om det gjør at du hater deg selv.
De kom hit i går.
De rører seg ikke. Bare står der. Ser på oss.
Vi burde drepe dem.
Det er en god idé.
Du kan erstatte Agamemnon som Apollos favoritt.
Det er faren min.
Han er her for å krige om din gjenkomst.
Det trenger han ikke.
Denne sykdommen går fort.
Dette er Apollos vrede.
Ja.
Din leder misbrukte hans prests datter.
Én konge har makten til å ødelegge en hel nasjon.
Patroclus...
Du må hvile.
Det kom mer denne morgenen.
Om noen uker vil det være flere syke enn friske.
Vi kom hit for å kjempe for Menelaos.
Og nå dør vi fordi broren hans ikke returnerer leketøyet sitt.
Er dette ære?
Er det slik det er å være kriger?
Vi kom hit fordi en trojaner ydmyket en gresk konge.
Vi er lojale mot Agamemnon.
Du burde ikke la sykdommen få oss til å glemme det.
Går det bra?
Måtte du gå over, Far.
Er det nok?
Det er det.
Du gjorde noe godt.
Jeg kan ikke glemme det, frue.
Beklager.
Byen min ble tatt av en sykdom som dette.
Moren min lærte meg en kur for å sakke ned sykdommen.
Han var snill mot meg.
Hva skjedde med sykdommen?
Folk døde.
Inkludert mine foreldre.
Det gikk over til slutt, men dette er annerledes.
Agamemnon har fornærmet Apollo,
sykdommen går ikke over før Chryseis returneres.
Han blør innvendig.
- Hva gjør du her? - Folkene våre dør der ute.
Min mann dør.
Bare fordi du ikke gir tilbake leketøyet din.
- Kom deg ut. - Gi henne tilbake.
Ellers gjør jeg det.
Jeg kan ikke være den eneste som mener de har kunnskap fra innsiden.
Det er en farlig anklagelse.
Tilgi meg, frue. Men det er også en god teori.
Tunnelene var en konfidensiell operasjon.
Kilikia var vår beste allierte.
Det er mange grunner til at grekerne ville fjerne det.
Ingen av de involverer forræderi.
Kan vi virkelig bare se på dette som en tilfeldighet?
Er det noen sjanse for at noen her informerte om Kilikia...
Vi skylder de døde å finne ut av det.
Vi kan jobbe stille.
Spør alle som visste om tunnelene.
Eliminer iallfall muligheten for at noen i Troja er forrædere.
Men folket vårt er lojale.
Hvorfor behandle dem som mistenkte når byen helbredes?
Jeg tror ikke at Kilikia var et tilfeldig angrep.
Grekerne må ha visst hva det betød for oss.
Selv om de gjorde det betyr det ikke at de lærte det av en trojaner.
Dette vil bare skade Andromakhe mer, Paris.
Hva om det er en forræder?
Hva tror du hun føler når hun ser de få som fortjent?
Med gudene som vitne...
Vi returnerer herved Apollos datter til hennes rettmessige tempel,
og overgir vårt eierskap over henne.
- Chriseis. - Far!
Det må være smertefullt.
Det må være smertefullt å se de hjemmefra ikke bli med dem.
Men Kilikia var aldri hjemmet ditt, var det?
Du har merket til en trojansk eksil.
Du er Litos.
Priamos yppersteprest.
En gang.
Hvorfor ville en konge forvise sin vei til gudene?
Du så noe?
Visste noe han ville holde hemmelig?
Gudene gav deg makt til å lede menns fremtid,
likevel gjemmer du deg i stillhet.
Jeg tjener gudene på min egen måte.
Du gjør Priamos befaling.
Jeg prøvde å forhindre denne krigen.
Han ville ikke lytte.
Se deg rundt.
Jorden er dynket i gresk og trojansk blod.
Hvis gudene gav deg kunnskap til å gjøre en forskjell,
ville de at du skulle bruke den.
Hva vet du?
Jeg trodde vi var ferdige med alle spørmålene.
Ja, vel...
Antar de er nervøse etter Kilikia.
Men likevel. Tanken på at det er en forræder i byen?
Det kan ikke tenkes.
Er ikke du kongelig tjener?
Jeg så deg i begravelsen.
Unnskyld meg.
Skal jeg gjøre klart badet ditt, frue?
Jeg vil helst være alene i kveld.
Faktisk...
Det er en ting til du kunne gjort for meg.
Hva gjør du?
Bryter meg inn til morgendagens vinrasjon.
Jeg har ikke sett dette på lenge.
Vi har snakket med alle involvert i tunnelene.
Ingen vet noe som kan tyde på forræderi.
Det er bra, er det ikke?
Jeg ville bare ha noe form for rettferdighet.
Du ville ha noen å klandre.
Noen andre.
De som dør i denne krigen, gjør det fordi jeg startet den.
Aleksander.
Vi kjemper med deg.
Ikke på grunn av deg.
Vi er familie.
Vi står sammen.
Slik skal vi vinne.
De har stilt spørsmål.
Soldatene fra palasset.
Har du fortalt dem noe?
Ikke ennå.
Jeg var målet til Akilles.
Da han gikk ut av kammeret mitt,
trodde jeg ikke det ville få konsekvenser for andre.
Jeg vet hvor mye jeg ber deg om.
Vi trenger ikke være på motsatt side.
Jeg håper du forblir en av våre.
Du er en trofast tjener.
Du blir sterkere.
Du holder igjen.
Du døde nesten, Patroklos.
Jeg kommer nesten ikke til å slå deg til blods.
Fordi du kunne det?
Jeg sa det.
Du ser friskere ut.
Jeg er det.
Akilles sa du passet på meg da jeg var syk.
Takk.
Jeg er glad du ikke døde.
Hvor har du vært?
Du har drukket.
Jeg måtte det.
Hva skjedde med utspørringene?
Du hadde rett.
Vi finner ikke en forræder.
Jeg elsker deg.
Hva gjør du her ute?
Vinner grekerne?
De brant Kilikia.
De kan brenne oss òg.
Jeg vil ikke at Troja skal tape.
Bli med meg.
Lukk øynene.
- Hva? - Bare gjør det.
Du skal se for deg den trojanske kysten.
Måten sanden smelter fra lys til mørk.
Se for deg at du flyr over den.
Over de store slettene med ville blomster.
Spredt ut som et lappeteppe under solen.
Du drar mot veggene.
De store portene som strekker seg mot himmelen.
Over terskelen og nå er du inne.
Over gatene.
Svever over festningen mot palasset.
Ser du det?
- Jeg ser det. - Bra.
Åpne øynene dine.
Uansett hvordan denne krigen ender, når du lukker øynene
vil Troja alltid være der.
Ja vel.
Akilles!
Hvordan har Patroklost det?
Bedre.
Gode nyheter.
Patroklos blir frisk.
Akilles får sin beste mann tilbake.
Alt er bra.
Likevel står Agamemnon her.
Fratatt sin pris foran sine menn.
Tvunget til å adlyde en mindreverdig.
- Bror... - Stille!
Jeg er konge her. Du er min kriger.
Jeg latet aldri som om jeg var noe jeg ikke er.
Bra. Da vil du forstå.
Siden jeg ble tvunget til å gi fra meg noe dyrebart etter din befaling,
vil du gjengi tjenesten.
Jeg vil ha henne.
Trojanerne gjorde aldri noe galt mot meg.
Jeg kom hit for deg.
Jeg slakter menn hver dag for deg.
Og nå akter du å ta kvinnen min,
så du kan føle deg som en hersker igjen.
Ta henne.
Men gjør det
så trekker jeg meg fra kamp for alltid.
Agamemnon...
- Vi trenger ham. - Stille!
Denne krigen avhenger ikke av deg for å vinne.
Akilles.
Du er ingenting uten meg.
Agamemnon!
Du kjemper alene nå.
Vi er fortapt.
- Ti stille. - Kom igjen Ajax,
alle tenker det!
Agamemnon har falt ned fra fornuftens klippe,
og Akilles kjemper ikke.
Jeg mener vi er halvveis til Hades.
- Helvetes... - Hei!
Hva skal du gjøre nå?
Hei, stopp!
Hva?
Grekerne.
De foreslår en duell.
Én mot én for å avgjøre krigen.
Hvem skal du kjempe mot?
Ikke jeg. Du.
Og Menelaos.
Det er juks.
Menelaos hadde ikke satt seg i fare med mindre han visste han ville vinne.
De har bedt oss om å sette reglene.
Vi kan lage en æreskodeks.
Hvor?
Utenfor veggene.
Vi skaffer skyttere for å beskytte deg. Og jeg er hjelperen din.
Du er raskere enn Menelaos.
Du kan vinne krigen, Aleksander.
Tror du virkelig på det?
Jeg tror på deg.
Dette er hans valg, Hekabe.
Han vil kjempe.
Han tror du kan vinne.
"Ha tro," sa du.
Jeg kommer tilbake.
Hvordan kan du være så sikker?
Jeg bare er det.
Som første gang jeg så deg i Sparta.
Jeg kunne ikke dra uten deg.
Det var ikke liv eller død.
Jo, det var det.
Jeg kjenner Menelaos.
Han har noe.
Det gjør jeg og.
Noe han aldri vil få igjen.
Du ville drept meg, eller hva, gutt?
Bli Trojas helt?
Det er noen du må møte først.
Hvem er du?
Jeg var Trojas yppersteprest.
Din far forviste meg.
Hvorfor?
På grunn av det jeg vet om deg.
Drep ham. Nå.
Jeg skar opp duene da du ble født.
Blodet var svart.
Gudene har forbannet deg, Aleksander.
De legger ditt liv på vekten, og Troja på den andre siden.
Du trodde vel ikke du ble tatt av ulver?
Hva snakker du om?
Profetien.
Du må dø, for at Troja skal leve.
Din egen familie prøvde å drepe deg.
Og nå bringer du dem ikke annet enn død.
Få dem til å stoppe!
En forbannelse på familien hans.
En forbannelse på hans kone.
En forbannelse på byen kan kjemper for!
Løp!
Oversatt av: Lotta Bekken